Život
Manželia z obce Kurimka prijali domov tri rodiny s deťmi z Ukrajiny
TASR, 28. februára 2022 12:54![](https://www3.teraz.sk/usercontent/photos/e/1/8/3-e1809dfcf645f8c0d2f2fe825382f16a4904df18.jpg)
Manželia Jaroslav Džoganík a Svitlana Pachomová z obce Kurimka v okrese Svidník žili doteraz sami. V nedeľu prijali domov z Ukrajiny svoju dcéru s dieťaťom, ako aj ďalšie dve ženy so štyrmi deťmi a súrodencom jednej z nich. Ako hovoria, nebolo nad čím premýšľať, konali okamžite a sú ochotní pomáhať ďalším ľuďom.
"Naša dcéra žije v Kyjeve. Ešte pred inváziou ruských vojsk na Ukrajinu prešla do Užhorodu. Videli sme, že ide do tuhého, tak sme sa snažili, aby prišla žiť na istý čas k nám do Kurimky. Keďže bolo viac rodín, ktoré sa pokúšali prejsť cez hranicu, tak nebol pre nás žiadny problém prichýliť ďalšie dve rodiny aj s deťmi. Takže sa môžem pochváliť, že mám teraz šesť malých kamarátov futbalistov z Ukrajiny, ktorých môžem trénovať ako nové nádejné družstvo z Ukrajiny," povedal pre TASR Džoganík, ktorý je riaditeľom Slovenského národného múzea - Múzea ukrajinskej kultúry vo Svidníku.
Ako priblížil, po rodiny s deťmi neboli na ukrajinskej hranici, keďže je problém sa tam dostať. "Pokúšali sa prejsť peši cez hraničný priechod Ubľa - Malyj Bereznyj, nakoniec sa rozhodli ísť autom cez Vyšné Nemecké - Užhorod. V kolóne boli s autami ich manželia takmer 20 hodín a následne sa vystriedali s manželkami. V nedeľu (27. 2.) ráno sa im podarilo prejsť cez hranicu," doplnil Džoganík.
Prijať domov ďalších ľudí sa rozhodli po tom, ako im dcéra povedala, že má pri sebe ďalšie dve rodiny. "Nebolo to žiadne falošné hrdinstvo ani politický manifest. Je to môj osobný postoj človeka, ktorý chce žiť v slobodnom svete. Chcem, aby tak žili moje deti a vnúčatá, ale chcem, aby tak žili aj ukrajinské deti," skonštatoval Džoganík, ktorý žil s malými prestávkami viac ako 20 rokov na Ukrajine.
Je rozhodnutý spolu s manželkou prijať i ďalšie rodiny, ak to bude potrebné. "Keď sú ľudia v biede, tak im treba pomôcť. Keď sa to začalo, mala som veľa telefonátov z celého Slovenska od známych aj od takých, s ktorými som rozprávala pred 20 rokmi, každý sa pýtal, ako môže pomôcť, a pomáhajú. Na Slovensku cítim spolupatričnosť. Pre to, čo sa deje na Ukrajine, nemôžeme spať a sledujeme správy celú noc. Ukrajina už osem rokov žije vo vojne. Som optimistka, verím, že to nebude trvať dlho,“ dodala Pachomová, ktorá pochádza z Ukrajiny a na Slovensku žije štyri roky.
PREČÍTAJTE SI AJ:
- Psychologička radí: Rodičia by sa mali s deťmi rozprávať o Ukrajine
- Krajské múzeum v Prešove predstaví knihu o živote Rómov na východe
- Na Námestí SNP odhalili pamätník venovaný J. Kuciakovi a M. Kušnírovej
- Ocenili osobnosti poradenstva, ktoré pomáhali deťom počas pandémie
- Digitálna knižnica KUBO prichádza s rozhraním pre školy a škôlky